# Handbok Inloggningshanteraren

## Inledning

Inloggningshanteraren tillhandahåller ett grafiskt gränssnitt som låter dig logga in på ett system. Det begär användarnamn (inloggning) och lösenord, verifierar användarens identitet och startar en session. &kdm; är överlägsen xdm, X Display Manager, på ett antal olika sätt.

## Snabbstartsguide

Det här är en snabbstartsguide för användare som överensstämmer med följande:

- X är inställt och fungerar med kommandot `startx` från kommandoraden.

- Varje användare kommer i allmänhet bara använda en enda fönsterhanterare eller skrivbordsmiljö, och ändrar in valet särskilt ofta, eller har inga problem med att redigera en textfil för att ändra sitt val.

Detta scenario är tillräckligt för många miljöer där en enda användare, eller flera användare, normalt startar datorn och loggar in till miljön de föredrar.

## Ställa in en normalsession

1. Skapa eller öppna filen `~/.xinitrc`

   Om du redan har en fungerande `~/.xinitrc`, gå till nästa steg

2. Om det inte redan finns en, lägg till en rad i `~/.xinitrc` för att starta fönsterhanteraren eller skrivbordsmiljön du föredrar.

   För &kde; ska du skriva in:

       startkde

   För andra fönsterhanterare eller skrivbordsmiljöer, måste du titta i deras dokumentation för att hitta rätt kommando.

3. Gör följande länk:

       ln -s ~/.xinitrc ~/.xsession

Skriver du nu ``startx`` på kommandoraden, ska X startas med en &kde;-session. Nästa uppgift är att prova &kdm;.

Som `root`, skriv ``kdm`` på kommandoraden.

Nu ska du se ett inloggningsfönster, som beskrivs i mer detalj i login.

Genom att skriva in ditt normala användarnamn och lösenord i fälten som tillhandahålls, och lämna alternativet `Förval` som vald sessionstyp, ska nu en &kde;-session med ditt användarnamn startas.

Om du har andra användare som ska ställas in, måste du upprepa proceduren ovan för var och en av dem.

Det här är bara en snabbguide för att komma igång och köra. Du vill troligen anpassa inloggningshanteraren ytterligare, till exempel för att dölja namn på systemkonton, för att tillåta ytterligare sessioner, och mycket mer. Läs gärna igenom resten av handboken för att ta reda på hur man gör dessa saker.

## Inloggningsfönstret

Inloggningshanterarens användargränssnitt består av dialogrutor. Den huvudsakliga dialogrutan innehåller:

- Grafiska komponenter som låter dig utföra behörighetskontroll. När den "klassiska" metoden för behörighetskontroll är vald, är de:

  - Fältet Användarnamn där du anger ditt användarnamn.

  - Fältet Lösenord där du anger ditt lösenord.

- (Valfritt) en lista som innehåller poster med namnet och en grafisk bild av varje användare (till exempel ett inläst fotografi). Att klicka på en post i listan är ekvivalent med att skriva in motsvarande användarnamn i fältet Användarnamn.

- (Valfritt) ett område till höger eller ovanför området för behörighetskontroll som kan användas för att antingen visa en statisk bild eller en analog klocka.

- Knappen Logga in som validerar kombinationen av användarnamn/lösenord och försöker starta en session av den valda typen.

- Knappen Meny, som visar en åtgärdsmeny med följande alternativ:

  - (Valfritt) alternativet Sessionstyp för att välja sessionstyp (skrivbordsmiljö, fönsterhanterare) att starta. Se different-window-managers-with-kdm för att ta reda på hur olika sessionstyper ställs in.

  - (Valfritt) alternativet Metod för behörighetskontroll för att byta mellan olika metoder för behörighetskontroll, som det klassiska användarnamn + lösenord, smartkort, biometriska metoder, etc. Den verkliga behörighetskontrollen utförs med en kombination av PAM-moduler och motsvarande gränssnittsmoduler (konversationsinsticksprogram). Se option-pluginslogin.

  - (Valfritt på lokala skärmar) alternativet Byt användare... för att byta mellan lokala sessioner som kör i olika virtuella terminaler på datorn.

  - (Valfritt på lokala skärmar) alternativet Starta om X-server, som avslutar &X-Server;n som kör för närvarande, startar en ny och visar inloggningsdialogrutan igen. Du kan använda det här om skärmens innehåll verkar felaktigt på något sätt.

  - (Valfritt på övriga skärmar) alternativet Stäng förbindelsen som stänger förbindelsen med &XDMCP;-servern som du för närvarande är ansluten till. Om du kom till servern via ett värddatorval, kommer du tillbaka till det, annars återställs bara &X-Server;n och inloggningsdialogrutan visas igen.

  - (Valfritt på lokala skärmar) alternativet Fjärrinloggning som visar en dialogruta för att välja en värddator med &XDMCP;-server där fjärrinloggning kan göras.

  - (Valfritt på lokala skärmar) alternativet Konsollinloggning som avslutar grafisk inloggning, och lämnar dig på konsollen. Se option-consolettys och option-servertty.

  - (Valfritt) alternativet Stäng av... som visar dialogrutan Stäng av.

Dialogrutan Stäng av visar ett antal knappar som gör att en av följande åtgärder kan utföras:

Stänga av datorn

- Stäng av systemet på ett kontrollerat sätt, klart för att slå av strömmen.

Starta om datorn

- Stäng av systemet och starta om. För system som använder Lilo eller Grub, är det möjligt att välja ett visst operativsystem att starta med en valfri kombinationsruta.

Schemalägg...

- Om alternativet är aktiverat kan du använda det för att komma till en mer komplex avstängningsdialogruta. Se option-scheduledsd för detaljinformation.

Genom att trycka på knappen Avbryt återgår man till inloggningshanterarens vanliga dialogruta.

## Anpassa inloggningshanteraren

Det här kapitlet antar att inloggningshanteraren redan är igång på ditt system, och att du vill ändra beteendet på något sätt.

När inloggningshanteraren startar, läser den sina inställningar från katalogen `$`KDEDIR`/share/config/kdm/` (det kan vara `/etc/kde4/kdm/` eller något annat på ditt system).

Huvudinställningsfilen är &kdmrc;. Alla andra filer hänvisas till från den, och kan lagras med vilket namn som helst, var som helst i systemet, men oftast är det inte särskilt vettigt av uppenbara skäl (ett speciellt undantag är hänvisning till inställningsfiler för en &xdm; som redan är installerad. Dock importerar en ny inloggningshanterare inställningar från filerna när den installeras, om den hittar en &xdm; som redan är installerad).

Eftersom inloggningshanteraren måste vara startad innan någon användare är inloggad, hör den inte till någon särskild användare. Därför är det inte möjligt att ha användarspecifika konfigurationsfiler; alla användare delar på den gemensamma versionen av &kdmrc;. Av detta följer att inloggningshanterarens inställningar bara kan ändras av användare som har skrivrättighet för `$`KDEDIR`/share/config/kdm/kdmrc` (normalt begränsat till systemadministratörer som är inloggade som `root`).

Du kan titta på den aktuella &kdmrc;-filen på ditt system, och du kan anpassa inloggningshanteraren genom att redigera den här filen. Som ett alternativ kan du använda det grafiska inställningsverktyget som tillhandahålls av systeminställningarna (i modulen Inloggningsfönster under kategorin Systemadministration).

Resten av kapitlet beskriver inställning av inloggningshanteraren via modulen i systeminställningarna, och nästa kapitel beskriver alternativen som är tillgängliga i själva &kdmrc;. Om du bara ska ställa in lokala användare, bör systeminställningarna vara tillräcklig för dina behov. Om du måste ställa in inloggning från andra maskiner, eller har flera sessioner av inloggningshanteraren igång, måste du läsa vidare.

### Inloggningshanterarens modul i systeminställningarna

Med den här modulen kan du ställa in &kde;:s grafiska inloggningshanterare &kdm;. Du kan ändra hur inloggningsskärmen ser ut, vem som har tillgång till datorn med inloggningshanteraren och vem som kan stänga av datorn.

Alla inställningar skrivs till inställningsfilen &kdmrc;, som i ursprungligt tillstånd har många kommentarer för att hjälpa dig anpassa inloggningshanteraren. Genom att använda modulen i systeminställningarna plockas kommentarerna bort från filen. Alla tillgängliga alternativ i &kdmrc; täcks av kdm-files.

Alternativen som listas i det här kapitlet har en korsreferens till motsvarigheterna i &kdmrc;. Alla alternativ som är tillgängliga i systeminställningarna är också direkt tillgängliga i &kdmrc;, men motsatsen gäller inte.

För att organisera alla de här alternativen, är modulen uppdelad i flera delar: Allmänt, Dialogruta, Bakgrund, Tema, Avstängning, Användare och Bekvämlighet.

Du kan byta mellan delarna med flikarna längst upp i fönstret.

Du kan bara göra ändringar om du kör modulen med administratörsrättigheter.

#### Allmänt

Först finns en kombinationsruta för att välja språk för inloggningsrutan, som motsvarar inställningen `Language` i &kdmrc;.

Under delen Utseende finns ett alternativ för att använda &kdm; med teman aktiverade. Om Använd tema för inloggningshanteraren är markerat, kan inte inställningarna på sidorna Dialogruta och Bakgrund ställas in separat.

Medan &kde;:s stil beror på inställningarna för användaren som är inloggad, så kan inloggningshanterarens stil anpassas med alternativen Gränssnittsstil: och Färgschema:. De motsvarar nyckelorden `GUIStyle` och `ColorScheme` i &kdmrc;.

Från rutan Teckensnitt på den här sidan kan du ändra teckensnitten som används i inloggningsfönstret. Bara teckensnitt som är tillgängliga för alla användare visas här, inte teckensnitt som är installerade för varje enskild användare.

Du kan välja tre olika teckensnittsstilar från den här rutan (Allmänt:, Fel:, Välkomsttext:). När du klickar på Välj... visas en dialogruta där du kan välja den nya inställningen av teckensnittsstilen.

- Allmänt: är teckensnittet som används på alla andra platser i inloggningsfönstret.

- Fel: är teckensnittet som används när en inloggning misslyckas.

- Välkomsttext: är teckensnittet som används för rubriken (välkomsttext).

Du kan också markera rutan som heter Använd kantutjämning för teckensnitt om du vill ha utjämnade teckensnitt i inloggningsdialogrutan.

#### Dialogruta

Du kan ändra det visuella utseendet på &kdm;, &kde;:s grafiska inloggningshanterare, på den här sidan, när teman inte används.

Välkomsttext är inloggningsskärmens rubrik. Att ange den är särskilt användbart om det finns många servrar som användare kan logga in på. Du kan använda olika platsmarkörer som beskrivs tillsammans med motsvarande nyckel `GreetString` i &kdmrc;.

Därefter kan du välja att antingen visa nuvarande systemtid, en logotyp eller ingenting alls i inloggningsrutan. Gör ditt val med alternativknapparna betecknade Logoområde:. Det motsvarar `LogoArea` i &kdmrc;.

Om du väljer Visa logo kan du nu välja en logotyp:

- Släpp en bildfil på bildknappen.

- Klicka på bildknappen och välj en ny bild från bildväljardialogen.

Om du inte anger en logotyp visas den förvalda `$`KDEDIR`/share/apps/kdm/pics/kdelogo.xpm`.

Normalt centreras inloggningsrutan på skärmen. Dra greppet för att flytta dialogrutan centrum till önskad position. Tangentbordskontroll är också möjlig: använd piltangenterna eller Home för att centrera. Observera att dialogrutans verkliga proportion troligen är annorlunda. De motsvarar nyckelordet `GreeterPos` i &kdmrc;.

#### Bakgrund

Här kan du ändra skrivbordsunderlägget som visas innan användaren loggar in. Att välja Aktivera bakgrund låter dig redigera alternativen under den här fliken.

Den här fliken består av tre områden:

1. Ett område för att välja skrivbordsunderlägg

2. Bildskärm för förhandsgranskning av skrivbordsunderlägget

3. Ett område för att bestämma bakgrundsfärg

Bildskärm för förhandsgranskning

- Det här är ett förhandgranskningsfönster. Det ger dig en känsla vad du kan förvänta dig vid varje ändring.

Bakgrund

- Den här rutan låter dig ladda ett skrivbordsunderlägg över färgtoningen som valdes i området ovan.

  Det finns tre val tillgängliga här:

  Ingen bild

- Ingen bakgrundsbild visas. Färg- och mönsterval nedanför gäller fortfarande.

Bild

- En ensam bild används som bakgrund för det valda skrivbordet.

  Hur bilden positioneras och skalas kan finjusteras nedanför.

Bildspel

- &kde; låter dig ha ett automatiskt bildspel med skrivbordsunderlägg. Tryck på knappen Ställ in... för att anpassa det. I dialogrutan som visas kan du välja vilken bild eller katalog med bilder som helst som är tillgänglig på datorn, genom att använda knappen Lägg till... för att bläddra i filsystemet. Ta bort tar bort markerad rad från listan.

  Du kan välja tidsintervallet som en bild visas i rutan Ändra bild efter:, och du kan välja Visa bilder i slumpmässig ordning om du inte vill att de ska visas i ordningen som de listas.

  Att visa ett skrivbordsunderlägg kräver att bilden finns i minnet. Om du har ont om minne, rekommenderas att du använder en liten bild, eller ingen alls.

  Skala eller centrera en liten bild kräver fortfarande att en bild som är lika stor som din skärm finns i minnet.

Alternativ

- #### Position:

  Centrerat

- Bilden centreras på skärmen utan att ändra storlek på bilden. Bakgrundsfärgerna finns på alla ställen som bilden inte täcker.

Sida vid sida

- Bilden dupliceras tills den fyller hela skrivbordet. Den första bilden placeras i övre vänstra hörnet på skärmen, och dupliceras neråt till höger.

Sida vid sida centrerat

- Bilden dupliceras tills den fyller hela skrivbordet. Den första bilden placeras i mitten på skärmen, och dupliceras uppåt, neråt till höger och till vänster.

Centrerat, max storlek

- Bilden placeras i mitten på skärmen. Den skalas så att den fyller skrivbordet, men den ändrar inte längd/bredd förhållandet på originalbilden. Det här ger dig en bild som inte är förvrängd.

Sida vid sida, max storlek

- Bilden placeras i mitten på skärmen. Den skalas så att den fyller skrivbordet, men den ändrar inte längd/bredd förhållandet på originalbilden. Det här ger dig en bild som inte är förvrängd. Om det blir något utrymme över, så dupliceras bilden för att fylla det.

Förstorat

- Bilden skalas så att den fyller skrivbordet. Den sträcks ut i alla fyra hörnen för att passa. Det kan förvränga bilden.

Centrerad autoanpassning

- Om bilden passar skrivbordets storlek, fungerar det här läget som Centrerat. Om bilden är större än skrivbordet skalas den ner så att den passar, medan längd/bredd förhållandet behålls.

Skala och beskär

- Förstora bilden utan att förvränga den till den både fyller skrivbordets bredd och höjd (beskär den om det behövs), och centrera den därefter på skrivbordet.

Färger:

- Den första kombinationsrutan låter dig välja färgtyp, toning eller mönster för att visa under (eller istället för) skrivbordsunderlägget.

  Om du ska använda en bild som skrivbordsunderlägg, kan du hoppa över den här delen av dialogrutan.

  Om det valda skrivbordsunderlägget inte täcker hela skrivbordet, visas de valda färgerna fortfarande i det återstående området.

  Enkel färg

- Genom att välja det här läget, väljer du en färg med den första färgknappen, och hela bakgrunden fylls med den här enda färgen.

Horisontell toning

- Genom att välja det här läget, väljer du två färger (med båda färgknapparna). &kde; startar då med den primära färgen som väljes med den vänstra knappen vid skärmens vänsterkant, och byter långsamt till blandningsfärgen som väljes med den högra knappen, mot skärmens högerkant.

Vertikal toning

- Genom att välja det här läget, väljer du två färger (med båda färgknapparna). &kde; startar då med den primära färgen som väljes med den vänstra knappen vid skärmens överkant, och byter långsamt till blandningsfärgen som väljes med den högra knappen, mot skärmens underkant.

Pyramidtoning

- Genom att välja det här läget, väljer du två färger (med båda färgknapparna). &kde; startar då med den primära färgen som väljes med den vänstra knappen vid skärmens alla hörn, och byter långsamt till blandningsfärgen som väljes med den högra knappen, mot skärmens mitt.

Rörkorsningstoning

- Genom att välja det här läget, väljer du två färger (med båda färgknapparna). &kde; startar då med den primära färgen som väljes med den vänstra knappen vid skärmens alla hörn, och byter långsamt till blandningsfärgen som väljes med den högra knappen, mot skärmens mitt. Toningens form skiljer sig från pyramidtoningen.

Elliptisk toning

- Genom att välja det här läget, väljer du två färger (med båda färgknapparna). &kde; startar då med blandningsfärgen som väljes med den högra knappen vid skärmens mitt, och byter långsamt till den primära färgen som väljes med den vänstra knappen, mot skärmens hörn, i ett elliptiskt mönster.

`Mönster`

- Resten av listan är namn på diverse mönster eller strukturer som du kan välja.

  Se avsnittet Lägga till, ta bort och ändra mönster, för mer information om mönster.

  Välj primär färg med den första färgknappen. Om du har valt ett mönster som kräver att två färger ställs in, kan den sekundära färgen ställas in genom att trycka på motsvarande knapp.

Blandning:

- Kombinationsrutan som heter Blandning:, innehåller alternativ som åstadkommer en jämn övergång (blandning) från skrivbordsunderlägget där det ändras till bakgrunden.

  1. En kombinationsruta som låter dig välja blandningsläget. Många av lägena liknar blandningslägen för bakgrundsfärger. Välj läget från listan, och förhandsgranskningsfönstret visar hur det kommer att se ut.

  2. Skjutreglaget Balans justerar blandningsförhållandet. Resultatet syns omedelbart i förhandsgranskningsfönstret.

  3. Omvänd roller kan vända på bildens och bakgrundens roll för vissa typer av blandning.

##### Avancerade alternativ

Under skärmen för förhandsgranskning, finns en knapp som heter Avancerade inställningar.

För att använda ett externt program för att bestämma och ändra skrivbordsunderlägg för &kde;, markera helt enkelt Använd följande program för att rita bakgrunden. Tillgängliga &kde;-program listas. Välj ett för att aktivera det.

##### Lägga till, ta bort och ändra skrivbordsunderlägg och mönster

Det finns en knapp under förhandsgranskningsskärmen som heter Hämta nya skrivbordsunderlägg som hjälper dig att hämta nya skrivbordsunderlägg från en samling populära bilder på webbplatsen KDE-Look. Du kan förstås välja vilken bild som helst som du har tillgänglig som skrivbordsunderlägg, och den kan vara lagrad var som helst på hårddisken. För att ett skrivbordsunderlägg automatiskt ska visas i listan för alla användare, ska det sparas i katalogen `$`KDEDIR`/share/wallpapers`.

Ett mönster är en bildfil som &kde; använder som en mall för att rita skrivbordsunderlägget. Bildfilen tillhandahåller formerna, men &kde; tillhandahåller färgerna. &kde; levereras med flera mönster, och du kan också lägga till nya.

För att lägga till ett nytt mönster som är tillgänglig för alla användare på datorn, placera helt enkelt filen i `$`KDEDIR`/share/apps/kdm/patterns/`

Kopiera en `.desktop`-fil från den här katalogen, och ge den samma namn som den nya mönsterbildfilen. Ändra innehållet för att passa det nya mönstret.

För att lägga till ett nytt mönster för en enda användare, lägg till filerna i `$`KDEHOME`/share/apps/kdm/patterns/`

För bäst resultat, ska mönstret vara en PNG-fil med gråskala.

#### Tema

Den här sidan består av tre rutor:

En lista med installerade teman, där du kan välja ett att använda.

En skärmbild med en förhandsgranskning av det valda temat, och ytterligare information som Copyright och Beskrivning.

Tre knappar för att installera eller ta bort ett tema och en knapp för att starta dialogrutan Hämta heta nyheter där du kan ladda ner nya teman.

Inställningarna på den här sidan är bara tillgängliga när teman är aktiverade.

#### Stäng av

Tillåt att stänga av

Använd kombinationsrutorna för att välja vem som kan stänga av datorn:

- Ingen: Ingen får stänga av datorn med &kdm;. Du måste vara inloggad, och köra ett kommando.

- Alla: Alla kan stänga av datorn med &kdm;.

- Endast root: &kdm; kräver att `root`-lösenordet skrivs in innan datorn stängs av.

Du kan ställa in vem som har tillåtelse att ge ett avstängningskommando oberoende för Lokal: och Fjärr: användare.

Kommandon

Använd textfälten för att definiera det exakta avstängningskommandot.

Kommandot Stäng av: har standardvärdet `/sbin/halt`. Omstartskommandot har standardvärdet `/sbin/reboot`.

När Starthantering är inställd till Grub eller Lilo, erbjuder &kdm; alternativ för dessa starthanterare. Observera att alternativet inte är tillgängligt för alla operativsystem.

#### Användare

Härifrån kan du ändra hur användarna representeras i inloggningsfönstret.

Du kan använda System-UID:er för att ange ett intervall med giltiga UID:er som visas i listan, oberoende av användare som anges med namn. Normalt visas inte några användar-id mindre än 1000, som ofta är system- eller demonanvändare, eller några användar-id större än 30000.

Du kan stänga av inloggningshanterarens användarlista helt och hållet i rutan Användare. Du kan välja bland:

Visa lista

- Visa bara användare som du särskilt inte har undantagit i listan intill.

  Om du inte markerar rutan visas ingen lista. Det här är den säkraste inställningen, eftersom både giltigt inloggningsnamn och lösenord måste gissas vid en attack. Det är också inställningen att föredra om du har mer än en handfull användare, annars blir listan själv ohanterlig.

Automatisk komplettering

- Om detta alternativ är valt kommer &kdm; automatiskt att komplettera användarnamn medan de skrivs in på redigeringsraden.

Omvänt val

- Tillåter att du istället väljer en lista med användare som ska visas, och alla andra användare visas inte.

Du kan också markera kryssrutan Sortera användare, för att få användarlistan sorterad i alfabetisk ordning. Om den inte är markerad, visas användare i den ordning som de listas i lösenordsfilen. Inloggningshanteraren kompletterar också användarnamn automatiskt om du aktiverar alternativet Automatisk komplettering.

Om du väljer att visa användare, så visar inloggningsfönstret bilder (som du väljer) av en lista med användare. När någon är klar att logga in, kan de välja användarnamnet/bilden, och skriva in lösenordet så loggas de in.

Om du tillåter bilder för användare, kan du anpassa Källa för användarbilder.

Här kan du ange var &kdm; hämtar bilderna som representerar användare. System representerar den globala katalogen. Detta är bilderna du kan ange nedan. Användare betyder att &kdm; läser användarens fil `$`HOME`/.face.icon`. De två valen i mitten anger ordningen att föredra om båda källorna är tillgängliga.

Om du väljer att inte visa användare, så kommer inloggningsfönstret att vara mer traditionellt. Användare måste skriva sina användarnamn och lösenord för att logga in. Det här är sättet som är att föredra om du har många användare vid den här terminalen.

#### Bekvämlighet

Under fliken Bekvämlighet kan du anpassa vissa alternativ som gör livet enklare för de lata, som automatisk inloggning eller inga lösenord.

Vänligen fundera både en och flera gånger innan du använder något av alternativen. Alla alternativ under fliken Bekvämlighet är mycket lämpliga för att allvarligt försämra systemets säkerhet. I praktiken ska alternativen bara användas i en fullständigt okritisk miljö, t.ex. en privat dator i hemmet.

##### Automatisk inloggning

Automatisk inloggning ger vem som helst tillgång till ett visst konto på systemet utan att någon verifiering görs. Du kan aktivera det med alternativet Aktivera automatisk inloggning.

Du kan välja kontot som används för automatisk inloggning i listan som heter Användare:.

Med Lås session låses den automatiskt startade sessionen omedelbart (under förutsättning att det är en &kde;-session). Det kan användas för att få en supersnabb inloggning begränsad till en användare.

Automatisk inloggning kan förhindras genom att trycka ner &Shift;-tangenten omedelbart efter datorns &X-Server; byter till grafiskt läge, och släppa den när inloggningshanterarens timglass visas.

##### Förvald användare

Du kan också välja vilken användare som är förvald när inloggningshanteraren startar. Normalvärdet är Ingen, men du kan välja Föregående för att låta inloggningshanteraren normalt välja användaren som senast lyckades logga in, eller du kan Specificera en särskilt användare som alltid ska väljas i listan. Du kan också låta inloggningshanteraren fokusera på lösenordsfältet så att du direkt kan skriva in lösenordet.

##### Inloggning utan lösenord

Genom att använda den här funktionen, kan du låta vissa användare logga in utan att behöva ange lösenord. Aktivera den här funktionen med alternativet Aktivera inloggning utan lösenord.

Under alternativet syns en lista med användare i systemet. Aktivera inloggning utan lösenord för enskilda användare genom att markera kryssrutan intill inloggningsnamnen. Normalt är den här funktionen avstängd för alla användare.

Återigen, det här alternativet ska bara användas i en säker miljö. Om du aktiverar den på ett mer allmänt tillgängligt system, måste du se till att bara användare med stora begränsningar i behörigheterna får tillgång till inloggning utan lösenord, t.ex. `guest`.

Alternativet Logga in automatiskt efter en X-server krasch låter dig hoppa över behörighetskontrollen om X-servern kraschar.

&kdmrc-ref; &theme-ref;

## Anpassa ditt system för att använda inloggningshanteraren

Det här kapitlet antar att ditt system redan är anpassat för att använda &X-Window;-systemet, och att du bara behöver anpassa det för att tillåta grafisk inloggning.

### Att ställa in inloggningshanteraren

Den grundläggande inställningen som avgör om din dator startar med en terminalprompt (konsolläge) eller en grafisk inloggning är den förvalda körnivån. Programmet /sbin/init sätter körnivån beroende på innehållet i konfigurationsfilen `/etc/inittab`. Förvalda körnivåer som används av olika &UNIX;-system (och olika &Linux;-distributioner) varierar, men om du tittar i `/etc/inittab` bör början på filen likna det här:

    # Default runlevel. The runlevels used by RHS are:
    # 0 - halt (Do NOT set initdefault to this)
    # 1 - Single user mode
    # 2 - Multiuser, without NFS
    # 3 - Full multiuser mode
    # 4 - unused
    # 5 - X11
    # 6 - reboot (Do NOT set initdefault to this)

    id:3:initdefault:

Allt utom den sista raden av det här utdraget är kommentarer. De visar att körnivå 5 används för X11 och att körnivå 3 används för fleranvändarläge utan X11 (konsolläge). Den sista raden anger att systemets förvalda körnivå är 3 (konsolläge). Om ditt system använder grafisk inloggning för närvarande (till exempel med &xdm;) så matchar dess förvalda körnivå den som gäller för X11.

Körnivån med grafisk inloggning (&xdm;) för några vanliga &Linux;-distributioner är:

- 5 för &RedHat; 3.x och senare, och för &Mandrake;

- 4 för Slackware

- 3 för &SuSE;. 4.x och 5.x

Det första steget i att anpassa ditt system är att försäkra dig om att du kan starta &kdm; från kommandoraden. När det här väl fungerar, kan du ändra dina systeminställningar så att &kdm; startar automatiskt varje gång du startar om systemet.

För att prova &kdm;, måste du först ta ditt system till en körnivå som inte använder &xdm;. För att göra detta, ge ett kommando som liknar:

    /sbin/init 3

Istället för talet `3` ska du ange den körnivå som är lämplig för konsolläge för ditt system.

Om ditt system använder Pluggable Authentication Modules (PAM), som är normalt i senare &Linux; och &Solaris;-system, bör du kontrollera att din PAM-inställning tillåter inloggning via en service som heter `kde`. Om du tidigare har använt &xdm; med lyckat resultat, ska du inte behöva göra några ändringar i PAM-inställningarna för att kunna använda &kdm;, `/etc/pam.conf` eller `/etc/pam.d/kde`. Information om anpassning av PAM är utanför den här handbokens omfattning, men PAM levereras med fullständig dokumentation (försök titta i `/usr/doc/pam*/html`).

Nu är det dags att prova inloggningshanteraren, genom att ge följande kommando:

    kdm -nodaemon

Om du får inloggningshanterarens dialogruta och du kan logga in, är du på god väg. Det som i huvudsak kan gå fel här är att den dynamiska länkaren inte hittar de delade &Qt;- och &kde;-biblioteken. Om du har en binärdistribution av &kde;-biblioteken, försäkra dig om att &kdm; är installerad där biblioteken tror att &kde; är installerad och försök sätta några miljövariabler att peka på dina &kde;- och &Qt;-bibliotek.

Till exempel:

    export
    KDEDIR=/opt/kde
    export
    QTDIR=/usr/lib/qt4
    export
    PATH=$KDEDIR/bin:$QTDIR/bin:$PATH
    export
    LD_LIBRARY_PATH=$KDEDIR/lib:$QTDIR/lib

Om du fortfarande inte lyckas, försök att starta &xdm; istället, för att försäkra dig om att du inte lider av allvarligare X-konfigurationsproblem.

När du kan starta inloggningshanteraren med lyckat resultat, kan du börja ersätta &xdm; med &kdm;. Återigen är detta beroende på distributionen.

- För &RedHat;, redigera `/etc/inittab`, och leta efter följande rad:

      x:5:respawn:/usr/X11/bin/xdm -nodaemon

  och ersätt med:

      x:5:respawn:/opt/kde/bin/kdm

  Det talar om för `init`(8) att starta om &kdm; när systemet har körnivå 5. Observera att &kdm; inte behöver väljaren `-nodaemon`.

- För &Mandrake;, startar X11-körnivån i `/etc/inittab` skalskriptet `/etc/X11/prefdm`, som är inställt att välja mellan flera olika skärmhanterare, inklusive &kdm;. Försäkra dig om att alla sökvägar är riktiga för din installation.

- För &SuSE;, redigera `/sbin/init.d/xdm` och lägg till en rad i början:

      . /etc/rc.config
      DISPLAYMANAGER=kdm
      export DISPLAYMANAGER

- För FreeBSD, redigera `/etc/ttys` och leta efter en rad som liknar det här:

      ttyv8   "/usr/X11R6/bin/xdm -nodaemon"  xterm   off secure

  och redigera den till:

      ttyv8   "/opt/kde/bin/kdm"  xterm   on secure

- De flesta övriga distributioner är en variant av någon av dessa.

I det här läget kan du prova &kdm; igen genom att ta ditt system till körnivån som nu ska starta &kdm;. För att göra detta ge ett kommando som det här:

    /sbin/init 5

Istället för talet `5` ska du ange den körnivå som är lämplig för att köra X11 på ditt system.

Det slutliga steget är att redigera `initdefault` posten i `/etc/inittab` för att ange den passande körnivån för X11.

Innan du gör den här ändringen, försäkra dig om att du har ett sätt att starta om ditt system om ett problem uppstår. Det här kan vara en startdiskett som tillhandahålls av din operativsystemdistribution eller en specialgjord startdiskett såsom `tomsrtbt`. Strunta i det här rådet på egen risk.

Det omfattar oftast att ändra raden:

    id:3:initdefault:

till

    id:5:initdefault:

När du startar om ditt system, ska du slutligen få inloggningshanterarens grafiska inloggningsruta.

Om det här steget inte lyckas är det troligaste problemet att miljön som används vid uppstart skiljer sig från den som du hade när du provade på kommandoraden. Om du försöker få två versioner av &kde; att existera tillsammans, var särskilt försiktig så att de inställningar som du använder för dina `PATH` och `LD_LIBRARY_PATH` miljövariabler är konsekventa, och att startsskripten inte överskrider dem på något sätt.

## Stöd för flera fönsterhanterare

&kdm; detekterar de flesta tillgängliga fönsterhanterare och skrivbordsmiljöer när det körs. Att installera en ny ska automatiskt göra den tillgänglig i &kdm;:s huvuddialogruta med undermenyn Sessionstyp.

Om du har en mycket ny fönsterhanterare, eller någonting som &kdm; inte stöder, är det första du ska kontrollera att programmet som ska köras finns i `PATH` och att dess namn inte har ändrats till något oväntat av distributören.

Om fallet är att sessionstypen ännu inte stöds av &kdm; (kanske för att den är för ny), kan du enkelt lägga till den.

Sessionstyperna definieras av .desktop-filer placerade i katalogerna som listas i `SessionsDirs`. Den senast namngivna katalogen innehåller standardsessionstyper som tillhandahålls av systemet, och är `$`KDEDIR`/share/apps/kdm/sessions` för en installation från källkod. Uppgraderingar av programvara skriver normalt över allt som finns där, så det är olämpligt att använda den för inställningsändamål. Istället bör en separat inställningskatalog anges först. Den är inställt till `$`KDEDIR`/share/config/kdm/sessions` för en installation från källkod, men distributörer ändrar den ofta till någonting som liknar `/etc/kde4/kdm/sessions`. Du kan helt enkelt lägga till en lämpligt namngiven `.desktop`-fil här. Fälten är:

    [Desktop Entry]
    Encoding=UTF-8 Detta är låst till UTF-8 och kan utelämnas

    Type=XSession Detta är låst till XSession och kan utelämnas

    Exec=namn på körbar fil Skickas till eval exec i ett Bourne skal

    TryExec=namn på körbar fil Stöds men krävs inte

    Name=namn att visa i &kdm;:s sessionslista

Det finns också tre magiska typer:

Förval

- Förvald session i &kdm; är normalt &kde;, men den kan ställas in av systemadministratören.

Egen

- Sessionen Egen kör användarens ~/.xsession om den finns, och använder annars förvald session som reserv.

Felsäker

- Felsäker kör en mycket enkel session, och är bara användbar i felsökningssyfte.

För att överskrida en sessionstyp, kopiera .desktop-filen från katalogen data till katalogen config och redigera den som du vill. Att ta bort levererade sessionstyper kan åstadkommas genom att skugga dem med .desktop-filer som innehåller Hidden=true. För de magiska sessionstyperna finns inga .desktop-filer normalt, men &kdm; låtsas att de gör det, så du kan överskrida dem som vilken annan typ.

## Att använda inloggningshanteraren för fjärrinloggning (&XDMCP;)

&XDMCP; är en Open Group standard, X Display Manager Control Protocol (Styrprotokoll för X-skärmhantering). Det används för att upprätta anslutningar mellan olika system via nätverket.

&XDMCP; är användbart vid situationer med flera användare, där det finns användare med arbetsstationer och en mer kraftfull server som kan tillhandahålla resurser för att köra flera X-sessioner. &XDMCP; är till exempel ett bra sätt att återanvända gamla datorer: en Pentium- eller till och med 486-dator med 16 Mibyte minne är tillräcklig för att köra X själv, och genom att använda XDMCP kan en sådan dator köra en fullt modern &kde;-session från en server. För serverns del, så fort en enda &kde;-session (eller någon annan miljö) kör, så kräver ytterligare en mycket få extra resurser.

Att tillåta ytterligare ett sätt att logga in på datorn påverkar dock uppenbarligen säkerheten. Du bör bara köra tjänsten om du behöver tillåta andra X-servrar att starta inloggningssessioner på systemet. Användare med en ensam &UNIX;-dator ska inte behöva köra den.

## Avancerade ämnen

### Kommandouttag

Det här är en funktion du kan använda för att fjärrstyra &kdm;. Den är i huvudsak avsedd för användning av &ksmserver; och &kdesktop; i en session som kör, men andra tillämpningar är också möjliga.

Uttagen är &UNIX;-domänuttag som existerar i underkataloger till katalogen som anges av `FifoDir`=. Underkatalogerna är väsentliga för adressering och säkerhet. Uttagen har alla filnamnet `socket` och filrättigheterna `rw-rw-rw-` (0666). Det beror på att vissa system inte bryr sig om filrättigheterna för uttagsfilerna.

Det finns två sorters uttag: det allmänna (dmctl) och de för varje skärm (dmctl-<skärm>).

Det allmänna uttagets underkatalog ägs av systemadministratören, och underkatalogerna för uttagen för varje skärm ägs av användaren som för närvarande äger sessionen (systemadministratören eller den inloggade användaren). Gruppen som äger underkatalogerna kan ställas in med FifoGroup=, annars är det systemadministratören. Underkatalogernas rättigheter är rwxr-x--- (0750).

Fälten i kommandon åtskiljs av tabulatortecken (\t), fälten i en lista åtskiljs av mellanslag, verkliga mellanslag i listfält anges med \s.

Kommandot avslutas med en nyrad (\n).

Samma sak gäller för svar. Svaret vid ett lyckat kommando är ok, möjligen följt av begärd information. Svaret vid fel är ett ord med samma stil som errno (t.ex. perm, noent, etc.), följt av en längre förklaring.

### Globala kommandon:

`login` `skärm` (`now` | `schedule`) `användare` `lösenord` [sessionsargument]

- Logga in användaren med angiven skärm. Om `now` anges, avbryts en session som eventuellt kör, annars utförs inloggningen efter sessionen avslutas. Sessionsargument är innehåll för .dmrc, som citeras på liknande sätt som printf. Nycklar som inte anges ges tidigare sparade värden som förval.

`resume`

- Tvinga återgång från terminalläge, även om TTY-inloggningar fortfarande är aktiva.

`manage` `skärm` [`skärmklass` [`behörighetsnamn` `behörighetsdata`]]

- Börja hantera den namngivna främmande skärmen.

  `skärmklass`, om angiven och inte tom, används för inställningsmatchning; se kdm-files.

  `behörighetsnamn` och `behörighetsdata` måste anges om skärmen kräver X-behörighetskontroll. Formatet är likadant som den andra och tredje kolumnen i utmatningen från kommandot `xauth list`.

`unmanage` `skärm`

- Sluta hantera den namngivna främmande skärmen.

### Kommandon för varje skärm:

`lock`

- Skärmen markeras som låst. Om en &X-Server; kraschar i detta tillstånd, utförs ingen automatisk återinloggning, även om alternativet är aktiverat.

`unlock`

- Omvänd effekten av `lock`, och återaktivera automatisk återinloggning.

`suicide`

- Sessionen som för närvarande kör tvingas att avslutas. Inget försök till automatisk återinloggning görs, men ett schemalagt "login"-kommando utförs.

### Kommandon för alla uttag

`caps`

- Returnerar en lista med det som uttaget kan hantera:

  kdm

- Identifierar &kdm;, ifall någon annan skärmhanterare också implementerar protokollet.

list, lock, suicide, login, resume, manage

- Respektive kommando stöds.

bootoptions

- Kommandot `listbootoptions` och `=` för kommandot `shutdown` stöds.

shutdown <lista>

- `shutdown` stöds för listan med användare (en lista åtskild med kommatecken). * betyder alla behörighetskontrollerade användare.

nuke <lista>

- Framtvingad avstängning kan utföras av listade användare.

nuke

- Framtvingad avstängning kan utföras av vem som helst.

reserve <nummer>

- Reservskärmar är inställda, och nummer är för närvarande tillgängliga.

`list` [`all` | `alllocal`]

- Returnera en lista med sessioner som kör. Normalt listas alla aktiva sessioner(vilket är användbart som avstängningsvarning). Om `all` anges, listas också passiva sessioner. Om `alllocal` anges, listas också passiva sessioner, men inkommande fjärrsessioner hoppas över (vilket är användbart för snabbt byte av användare).

  Varje sessionspost består av flera värden åtskilda med kommatecken:

  - Skärm eller TTY-namn

  - VT-namn för lokala sessioner, fjärrvärddatornamn med prefixet `@` för TTY-fjärrsessioner, annars tomt

  - Den inloggade användarens namn, tomt för passiva sessioner och utgående fjärrsessioner (lokalt väljarläge)

  - Sessionstyp för aktiva lokala sessioner, fjärrvärddatornamn för utgående fjärrsessioner, tomt för passiva sessioner.

  - Ett flagfält:

    - `*` för skärmen som hör till uttaget som utför begäran.

    - `!` för sessioner som inte kan avbrytas av uttaget som utför begäran.

    - `t` för TTY-sessioner.

  Nya fält kan läggas till i framtiden.

`reserve`

- Starta en reservinloggningsskärm. Om ingen loggar in inom en viss tid, tas skärmen bort igen. När sessionen för skärmen avslutas, tas också skärmen bort.

  Tillåts bara för lokala skärmars uttag och det allmänna uttaget.

`activate` (`vt`|`skärm`)

- Byt till en särskild VT (virtuell terminal). En VT kan antingen anges direkt (t.ex. `vt3`) eller enligt skärmen som använder den (t.ex. `:2`).

  Tillåts bara för lokala skärmars uttag och det allmänna uttaget.

`listbootoptions`

- Lista tillgängliga startalternativ.

  Returvärdet innehåller följande objekt:

  - En lista med startalternativ (som inloggningshanteraren själv visar).

  - Det förvalda startalternativet.

  - Nuvarande startalternativ.

  Det förvalda och nuvarande alternativet är nollbaserade index i listan med startalternativ. Om någon av dem inte är angiven eller inte kan bestämmas, är den -1.

`shutdown` (`reboot` | `halt`) [`=`startval``] (`ask`|`trynow`| `forcenow`|`schedule`|`start (`-1`|`slut (`force`|`forcemy`| `cancel)`)`)`)

- Begär en avstängning av datorn, antingen en omstart eller ett stopp/avstängning.

  Ett val av operativsystem för nästa start kan anges från listan som returneras av `listbootoptions`.

  Avstängningar som begärs från uttag för varje skärm utförs när den nuvarande sessionen för den skärmen avslutas. En sådan begäran kan göra att en dialogruta dyker upp som frågar efter bekräftelse och/eller behörighet.

  `start` är tiden då avstängningen är schemalagd. Om den börjar med ett plustecken, läggs aktuell tid till. Noll betyder omedelbart.

  `slut` är den senaste tid som avstängningen ska utföras om aktiva sessioner fortfarande kör. Om den börjar med ett plustecken läggs starttiden till. -1 betyder vänta för evigt. Om slutet nås och aktiva sessioner fortfarande kör, kan &kdm; göra något av följande:

  - `cancel` - ge upp avstängningen

  - `force` - stäng av oavsett

  - `forcemy` - stäng av oavsett om alla aktiva sessioner tillhör användaren som utför begäran. Bara för uttag för varje skärm.

  `start` och `slut` anges som sekunder sedan &UNIX;-epoken.

  `trynow` är en synonym för `0 0 cancel`, `forcenow` för `0 0 force` och `schedule` för `0 -1`.

  `ask` försöker att stänga av omedelbart och utför interaktion med användaren om aktiva sessioner fortfarande kör. Bara för uttag för varje skärm.

`shutdown cancel` [`local`|`global`}

- Avbryt en schemalagd avstängning. Det allmänna uttaget avbryter alltid den nuvarande avvaktande avstängningen, medan uttag för varje skärm normalt avbryter sin köade begäran.

`shutdown status`

- Returnerar en lista med information om avstängningar.

  Posterna är flera värden åtskilda av kommatecken:

  - (global|local) - avvaktande mot köad avstängning. En lokal post kan bara returneras av ett uttag för en viss skärm.

  - (halt|reboot)

  - start

  - slut

  - ("ask"|"force"|"forcemy"|"cancel")

  - Numeriskt användar-id för användaren som utför begäran, eller -1 för det allmänna uttaget.

  - Val av operativsystem för nästa start eller "-" för inget.

  Nya fält kan läggas till senare

Det finns två sätt att använda uttagen:

- Ansluta direkt till dem. FifoDir exporteras som $`DM_CONTROL`. Namnet på uttag för varje skärm kan härledas från $`DISPLAY`.

- Genom att använda kommandot `kdmctl` (t.ex. inne i ett skalskript). Prova `kdmctl` `-h` för att ta reda på mer.

Här är ett exempel på ett Bash-skript för att starta om med FreeBSD:

    if kdmctl | grep -q shutdown; then
      IFS=$'\t'
      set -- `kdmctl listbootoptions`
      if [ "$1" = ok ]; then
        fbsd=$(echo "$2" | tr ' ' '\n' | sed -ne 's,\\s, ,g;/freebsd/I{p;q}')
        if [ -n "$fbsd" ]; then
          kdmctl shutdown reboot "=$fbsd" ask > /dev/null
        else
          echo "Start med FreeBSD inte tillgänglig."
        fi
      else
        echo "Startalternativ inte tillgängliga."
      fi
    else
      echo "Kan inte starta om datorn."
    fi

## Övriga informationskällor

Eftersom &kdm; härrör från &xdm;, kan xdm-manualsidan ge användbar bakgrundsinformation. För problem relaterade till X, försök med manualsidorna för X och startx. Om du har frågor om &kdm; som inte besvaras av den här handboken, kan du dra nytta av det faktum att &kdm; tillhandahålls under villkoren i GNU General Public License: genom att titta i källkoden.

## Tack till och licens

&kdm; utgår från, och innehåller kod från, &xdm; © Keith Packard, MIT X Consortium.

&kdm; 0.1 är skrivet av &Matthias.Ettrich;. Senare versioner till &kde; 2.0.x är skrivna av &Steffen.Hansen;. Vissa nya funktioner för &kde; 2.1.x och en större omskrivning för &kde; 2.2.x gjordes av &Oswald.Buddenhagen;.

Övriga delar av &kdm;-koden är copyright av upphovsmännen, och licenseras under villkoren i GNU GPL. Vem som helst får ändra &kdm; och distribuera resultatet igen, under förutsättning att upphovsmännens namn nämns.

&kdm; kräver &Qt;-biblioteket, som är Copyright Troll Tech AS.

Bidrag till dokumentation:

- Dokumentationen skriven av &Steffen.Hansen; &Steffen.Hansen.mail;

- Dokumentation utökad av Gregor Zumstein zumstein@ssd.ethz.ch. Senaste uppdatering 1998-08-09

- Dokumentation reviderad för KDE 2 av &Neal.Crook; &Neal.Crook.mail;. Senaste uppdatering 2000-08-06.

- Dokumentation utökad och reviderad för &kde; 2.2 och 4.0 av &Oswald.Buddenhagen; &Oswald.Buddenhagen.mail;. Senaste uppdatering 2007-12-07.

Dokumentation copyright &Steffen.Hansen;, Gregor Zumstein, &Neal.Crook; och &Oswald.Buddenhagen;. Dokumentet innehåller också stora delar av &xdm; manualsidan, med © Keith Packard. Dokumentationen av temaformatet är till stor del baserad på GDM manualen, med © Martin K. Petersen, George Lebl, &RedHat;, Inc. och Sun Microsystems, Inc.

Översättning Stefan Asserhäll stefan.asserhall@comhem.se

&underFDL;

## Ordlista

välkomstruta

Välkomstrutan är inloggningsdialogrutan, dvs. den del av &kdm; som användaren ser.

entropi

Ett systems entropi är ett mått på hur oförutsägbart det är. Det används när slumptal skapas.